maalmerkekart

Dei viktigaste målmerka er viktige nettopp fordi det er på grunnlag av dei vi deler inn norske dialektar. Alle dialektar har sine særtrekk, men det er noen trekk som mange dialektar har til felles, og som skil dei frå andre dialektar.
 * Dei viktig﻿aste målmerka**

Her kan de sjå oversiktskart (kjelde 1) over utbreiinga av dei viktigaste målmerka:

= APOKOPE = Vokalen i utlyd, også kalla endevokalen, fell bort. Dette skjer fyrst og fremst med 1) **infinitiv av verb **og 2) **tostava hokjønnssubstantiv**.

Til eksempel: Infinitiv: Å kaste >> å kast Hokjønn: Ei jente >> ei jent



= INFINITIVSENDINGAR = Ut frå korleis utlyden i infinitiv blir uttalt, kan vi dele norske dialektar i 2 delar ut frå jamvektregelen --> Dei MED jamvekt - Dei UTAN jamvekt

På kartet under (kjelde 2) ser vi at vi finn jamvekt i det blå og det grøne området (med og utan apokope). Legg merkje til at Oslo ligg i jamvektsområdet:



Områda utan jamvekt er då dei tre nordligaste fylka, samt Sør- og Vestlandet og ein del av det vi kallar Nordvestlandet. Her finn vi a-mål, e-mål eller a/e-mål, og det skal vi sjå nærare på nedanfor.

= INFINITIV og TOSTAVA HOKJØNNSSUBSTANTIV = Som vi så ovanfor, rammar apokope helst infintiv og tostava hokjønnsord. Og ved ein del måltrekk er det samsvar mellom desse to, det vil seie at "viss den eine oppfører seg sånn og sånn, vil også den andre oppføre seg på ein bestemt måte". Her skal vi sjå noen eksempel som kjem i tillegg til apokope:



E-mål (mørkegrønt)
Her endar infinitiva og dei tostava hokjønnsorda på -e

Eksempel: å skrive å være ei jente ei vise

A-mål (rosa)
Her endar infinitiva og dei tostava hokjønnsorda på -a

Eksempel: å skriva å vera/væra ei jenta ei visa

E-/A-mål (lysegrønt)
Her endar infinitiva på -e, mens dei tostava hokjønnsorda endar på -a

Eksempel: å skrive å være ei jenta ei visa

Jamvektsmål MED apokope (grått)
Her endar jamvektsinfinitiva på -a eller -å, og dei andre infinitiva er apokoperte. Dei tostava hokjønnsorda er apokoperte, altså inga ending.

Eksempel: å skriv å væra å vårrå ei jent ei vis

Jamvekstmål UTAN apokope (blått)
Her endar infinitiva på -a viss dei er jamvektsord, og -e viss dei ikkje er det. Dei tostava hokjønnsorda endar på -e

Eksempel: å skrive å væra ei jente ei vise

= TJUKK L = Tjukk l er IKKJE den l-en som er så typisk for Østfold-dialekten, og som ein gjerne kallar "Østfold-l", sjølv om mange trur det. Tjukk l er faktisk vanleg i heile Noreg unnteke Sør- og Vestlandet samt fylka Troms og Finnmark.

Den tjukke l-en finn vi ord som til eksempel //flink, fly, klut, hølje, bli, flire, klappe// og //mølje// (og tusentals til) I noen område av Noreg finn vi òg tjukk l i ord som //jord, jorde, ord, gjorde, bord// og //gård//. (Det er ikkje så mange slike ord)

Når ein uttalar tjukk l, set ein tungespissen opp i ganen og slår han kjapt ned bak undertenna slik at det blir ein slags flapp.

PALATALISERING

PERSONLEG PRONOMEN, 1. PERSON EINTAL

LENISERING

RULLE-R eller SKARRE-R

Kjelder: Kjelde 1: home.no/toetlan/div/3MKA%20-%20dialektar.ppt Kjelde 2: []